|
|
Vybraný autor
|
Napsat zprávu Autorův WEB
Snílek plný sarkasmu, jenž rád překvapuje a je věčně na cestách. Prahu jsem přijala za svůj domov a vykytuji se mezi Jižním Městem (kolej, VŠE), Žižkovem (VŠE, redakce Studentského listu), Smetanovým nábřežím (FSV UK), Celetnou Straße (psychologie), Masaryčkou (neovladatelné dveře vlaku City Ellephant), Hypernovou (mají tu kaktusový juice) a všemi lokalitami, kde se dají trávit chvíle ve dvou. Ve zbytku času mne najdete v prostředcích MHD, jak spím, louskám noviny, smolím poezii nebo čtu knihu. Studuji mezinárodní obchod a žurnalistiku a jednou měsíčně se s velkým sebezapřením vydávám do rodné a ospalé Moravské Třebové, abych hrou na klavír připomněla sousedům. |
|
|
|
|
|
Seznam všech rubrik |
|
Pomůžeme, poradíme |
Potřebujete-li radu, napište nám zprávu na redakce.totemu@gmail.com |
|
|
![](obr/rozekl11.gif) |
|
![](obr/rozekl1.gif) |
|
|
![](obr/leftd.gif) |
Příspěvky od vybraného autora |
|
![](obr/rightd.gif) |
|
Rubrika | Dne | Autor | Název příspěvku | Pozná- mek | Zobra- zeno | Doporu- čeno | | Poezie: | 22.6.2008
| Tereza Holanová
| na strunách psali jsme symfonii >>
| p1 | z727× | | | Poezie: | 19.6.2008
| Tereza Holanová
| Bolavé trny od heřmánku >>
![](./ma/grf/214576_1.jpg) | p12 | z1875× | | | Próza Povídky: | 5.5.2008
| Tereza Holanová
| Když metronomy bolí >>
Popule meus, quid feci tibi…
Raz. Dva. Tři. Raz. Dva. Raz. Dva... Tři!! Nezpomalujeme.
Ve tmě sklopených očí jsem se schovávala. Před nahotou. Počítala dobyvačné přirážení. Rytmické a monotónní. Počítala trhliny, jež se podobny pavučinám válely po stropě. Počítala, kolikrát jsem dopustila, aby mi večer dal kloktat hořký prášek poníženosti. | p3 | z1497× | | | Poezie: | 4.5.2008
| Tereza Holanová
| Studené vlasy lehnou si do kaktusů >>
trochu momentální, trochu náladová. Trochu zmoklá, trochu smutná, trochu nemocná, trochu unavená. A bude líp... | p1 | z845× | | | Poezie: | 3.5.2008
| Tereza Holanová
| Zkřehlá Praha déšť nedojímá >>
když jsem se zmoklá a unaveně snažila zkamenět na nástupním ostrůvku Národního divadla... minutu před tím, než projela devítka a ostrůvek se stal louží štěstí a tepla od Sluníčka, které nepřehlédlo můj můj zmokle skelný pohled | p8 | z2207× | |
|
|
|
![](obr/rozekl2.gif) |